Costesti+-+Expeditii+polare-trecut,+prezent+si+viitor

The following was originally published January 25, 2012 at http://alinaramona.wikispaces.com/page/diff/Costesti+-+Expeditii+polare-trecut,+prezent+si+viitor/295219852 Costesti - grupa 2: Viziteu Paula, Cartita Anca si Apetrei Andreea

“TIC si expeditiile polare: trecut, prezent si viitor” Intr-o zi, admirand plapuma alba a zapezii, mi-a rasarit in minte o intrebare: care o fi cel mai rece loc de pe pamant?! Mi-am amintit de zilele cand imi povestea bunicul de momentele grele prin care a trecut cand a fost prizonier de razboi in Siberia. Dar oare in Siberia e cel mai frig? Curiozitatea nu mi-a dat pace si am apelat la prietenul de nadejde care ne ofera astazi milioane de informatii accesibile printr-un singur click….internetul. Stiati ca Antarctica este cel mai rece si mai uscat loc de pe Pamant, cu cel mai mult vant? Cea mai scazuta temperatura de pe Terra a fost inregistrata in 1983, in Antarctica: minus 89 de grade Celsius, la o statie situata in partea de est - la circa 1.300 de kilometri de Polul Sud. 98% din terenul Antarcticii este acoperit cu gheata, in rest stanci dezgolite. In ciuda acestor conditii vitrege, exista si locuitori aici, desi foarte putini: pe timp de vara sunt circa 4.000 (aici intrand si membri ai unor echipe de cercetare), iarna ramanand doar 1.000 de oameni nevoiti sa faca fata unor temperaturi care ajung si la minus 70 de grade. http://www.ziare.com/magazin/inedit/cele-mai-aspre-climate-de-pe-terra-galerie-foto-1137960

Costesti - grupa 2: Viziteu Paula, Cartita Anca si Apetrei Andreea “TIC si expeditiile polare: trecut, prezent si viitor” Intr-o zi, admirand plapuma alba a zapezii, mi-a rasarit in minte o intrebare: care o fi cel mai rece loc de pe pamant?! Mi-am amintit de zilele cand imi povestea bunicul de momentele grele prin care a trecut cand a fost prizonier de razboi in Siberia. Dar oare in Siberia e cel mai frig? Curiozitatea nu mi-a dat pace si am apelat la prietenul de nadejde care ne ofera astazi milioane de informatii accesibile printr-un singur click….internetul. Stiati ca Antarctica este cel mai rece si mai uscat loc de pe Pamant, cu cel mai mult vant? Cea mai scazuta temperatura de pe Terra a fost inregistrata in 1983, in Antarctica: minus 89 de grade Celsius, la o statie situata in partea de est - la circa 1.300 de kilometri de Polul Sud. 98% din terenul Antarcticii este acoperit cu gheata, in rest stanci dezgolite. In ciuda acestor conditii vitrege, exista si locuitori aici, desi foarte putini: pe timp de vara sunt circa 4.000 (aici intrand si membri ai unor echipe de [|cercetare] ), iarna ramanand doar 1.000 de oameni nevoiti sa faca fata unor temperaturi care ajung si la minus 70 de grade. []

Dar stii cine a avut curajul sa cerceteze regiunile polare si cum a reusit? Primele expeditii polare au avut loc cu zeci de ani in urma, iar curajul, perseverenta acelor oameni este sunt cu atat mai demne de admiratia noastra cu cat ei au pornit la drum cu mijloace rudimentare, fara sprijinul pe care tehnologia ni-l pune la dispozitie astazi. Primul om care a ajuns la Polul Sud a fost Roald Engelbregt Gravning Amundsen, in anul 1911. Expeditiile polare au reprezentat telul vietii acestui explorator norvegian care a fost captivat inca din copilarie de povestirile altui cercetator polar, britanicul John Franklin, si care si-a dedicat viata acestui nobil scop. Folosind doar imbracaminte din piei de animale, schiuri si sanii trase de caini, el a reusit sa cucereasca Polul Sud pe 14 decembrie 1911, dovedindu-ne noua ca omul este capabil de orice. Tot acestui temerar al expeditiilor polare, inca neasistate TIC, ii datoram si prima traversare a Pasajului de Nord-Vest, din Groenlanda pana in Alaska, precum si prima survolare a Polului Nord, cu dirijabilul Norge, pe 11 mai 1926. []

In ceea ce priveste cercetarea Polului Nord, oficial, primii care l-au atins au fost cercetatorii nord-americani [|Robert Edwin Peary] ș i [|Matthew Henson] la data de [|6 aprilie] [|1909], dar insemnarile lor nu au fost suficient de exacte si astfel reusita lor nu este certa. [|Frederick Cook] este alt explorator care a pretins că el ar fi fost primul ce a atins Polul Nord, la data de [|21 aprilie] [|1908], dar si aceasta afirmatie a fost considerate falsa. Notările lui [|Umberto Nobile] din anul [|1926], evidentiaza clar că expedi ț ia lui [|Roald Amundsen] ș i [|Lincoln Ellsworth] la bordul [|dirijabilului] [|Norge] a atins cu certitudine Polul Nord, acest moment reprezentand si inceputurile interventiei tehnologiei in domeniul expeditiilor polare. Primii oameni care au călcat într-adevăr pe teritoriul Polului Nord a fost o grupă de savan ț i sovietici sub conducera lui [|Ivan Papanin] în [|1937], care au ajuns acolo zburând cu avionul, iar primul om care a ajuns la pol pe jos a fost sco ț ianul Sir [|Wally Herbert] în [|1969]. []

Si pentru compatriotii nostri tinuturile polare au reprezentat o provocare fascinanta. In cadrul primei expeditii stiintifice in Antarctica, expeditie desfasurata sub comanda lui Adrien de Gerlache, pe vasul Belgica, naturalistul roman Emil Racovita si-a castigat respectul si admiratia exploratorilor Roald Amundsen si Frederick Cook. Expeditia inscrie pe harta Antarcticii o stramtoare si mai multe insule, una dintre ele numita de Racovita "Insula Cobalcescu". Materialul adunat a constituit obiectul unui numar de 60 volume publicate, reprezentand o contributie stiintifica mai mare decat a tuturor expeditiilor antarctice anterioare luate la un loc. Savantul roman a intreprins un studiu aprofundat asupra vietii balenelor, pinguinilor si a altor pasari antarctice, fapt care i-a adus o uriasa reputatie internationala. []

Cercetătorul şi exploratorul Teodor Gheorghe Negoiţă, director al Institutului Român de Cercetări Polare şi Preşedinte al Fundaţiei Antarctica Română, a fost primul si singurul român care a atins Polul Nord pe schiuri, la data de 21 aprilie 1995, în cadrul unei expediţii ruse de cercetare. În anul 2006, Teodor Gheorghe Negoiţă a pus bazele primei şi singurei staţii de cercetări polare româneşti în Antarctica, Law-Racoviţă. [|http://www.historia.ro/node/3662#]

Cu trecerea anilor expeditiile polare nu au incetat sa fascineze oamenii, ele au reprezentat in continuare o adevarata provocare, dar, in acelasi timp, dezvoltarea stiintei si tehnicii a avut drept rezultat facilitarea accesului la informatii necesare celor care au dorit sa se aventureze spre Poli cat si sprijinirea concreta a exploratorilor care au inceput sa aiba la indemana mijloace moderne de comunicare si de orientare in spatiu. Factorul uman ramane in continuare cel mai important, dar succesul expeditiilor polare incepe sa depinda din ce in ce mai mult si de tehnologie, deci implicit de TIC. Apropiindu-ne de zilele noastre, un exemplu in acest sens il reprezinta cele 6 expeditii care au planuit sa porneasca spre Capul Arkticeski in anul 2006. Inca din start un explorator a renuntat din cauza temperaturii foarte scazute, iar alte trei echipe au fost duse cu elicopterele in zone mai sigure, deci tehnologia a dus la salvarea de vieti omenesti pretioase. In trecut, daca exploratorii se rataceau, ramaneau pierduti pe vecie, dar acum, datorita TIC, ei pot sa fie salvati. Au ramas sa cucereasca Polul Nord doua echipe: echipa lui Børge Ousland si a lui Mike Horn. Ei au reusit sa strabata prin intunecimea iernii polare 965 de km, dar au avut la dispozitie costume impermeabile ( din poliuretan ), barci gonfalbile, pistoale cu semnale luminoase, telefoane prin satelit, GPS-uri, baterii de rezerva, lampi cu baterii cu litiu pentru iluminat si statii prin care primeau zilnic informatii despre starea vremii si despre ce ii asteapta in cale. Deci, alaturi de mijloacele folosite de inaintasii lor, de exemplu schiurile, exploratorii nostri au avut la indemana si aparatura moderna care le-a asigurat succesul expeditiei. Fara a minimaliza curajul, vointa si inteligenta acestor oameni, am putea spune ca TIC si-a adus o contributie decisiva la reusita expeditiei lor, o importanta capitala avand faptul ca au putut sa foloseasca statii si telefoane prin satelit, precum si GPS-ul care, in final, le-a confirmat indeplinirea visului: joi, pe 23 martie 2006, cei doi se aflau la Polul Nord. Succesul acestei expeditii se datoreaza deci si tehnologiei. []

Care este viitorul expeditiilor polare? Cu siguranta ca tehnologia in continua dezvoltare va deveni un factor cheie care va asigura succesul indraznetilor care se vor aventura sa descopere tinuturile polare. Deja exista statii de cercetare care folosesc panouri solare sau centrale eoliene, exista acces la Internet, telefonie prin satelit, de la schiuri si sanii trase de caini s-a trecut la avioane, elicoptere, snowcross-uri. Deficientele pe care le au astazi unele tehnologii vor fi depasite in viitor. Poate ca oamenii de stiinta vor descoperi materiale adaptate pentru a putea fi folosite la temperaturi foarte scazute, deci teama ca va ingheta ecranul telefonului va fi de domeniul trecutului. Iar pentru cei curiosi, dar mai putini indrazneti, TIC va reprezenta solutia perfecta a unei expeditii polare de succes…in spatial virtual!!! Deja se dezvolta conceptul de turism digital prin Google Maps + GPS, in concluzie, noi o sa putem beneficia de o calatorie in tinuturile polare…stand comod, in fotoliu, in fata laptop-ului. Departamentul de cercetare de la Microsoft deja a dezvoltat un program de soft – Photosynth – care coreleaza pozele dintr-o anumita sursa in functie de continut si de punctul in care au fost realizate pentru a recrea imaginea tridimensionala a unui loc….putem spune deci ca oricine poate cuceri Polul Nord…cel putin virtual. []

Si…daca nu este suficient, sa ne gandim la conceptul de simulator spatial si, legandu-l de spatiul polar, s-ar putea ca pe viitor sa avem la indemana un simulator polar care sa permita experimentarea concreta, 4D, a conditiilor extreme din tinuturile vesnic inghetate, la indemana noastra si, cu siguranta, fara unele riscuri pe care le va presupune intotdeauna o expeditie polara reala, indiferent de gradul avansat al tehnologiei folosite. Totusi….tinuturile polare vor continua sa reprezinte o provocare pentru fiinta umana care nu va ezita nici pe viitor sa incerce sa-si depaseasca limitele, cu sau fara sprijinul tehnologiei, si sa-si dovedeasca siesi ca poate iesi invingatoare in lupta ipostazele cele mai vitrege ale mamei-natura.